![world-1-e1509705674791](/uploads/2017/11/world-1-e1509705674791.jpg)
Ilgiausias Amerikos karas ir toliau tęsiasi, o aukų skaičius nenumaldomai auga. 2017-ųjų vasara buvo kruviniausia Afganistane, žuvusiųjų priskaičiuojant šimtais. Mirtininkai sprogdintojai taikėsi į žmonių susibūrimus ir bankus. Milžiniškas sprogimas birželį nusinešė mažiausiai 150 aukų sostinėje Kabule. Kitas šį mėnesį sukrėtė šiitų mečetę.
Pasak Jungtinių Tautų, per šešių mėnesių laikotarpį žuvusių civilių skaičius pasiekė aštuonerių metų aukštumas. Talibanas ir vėl atsikovojo milžiniškas teritorijas ir nerodo jokių silpnėjimo ženklų. Afganistano vyriausybė šiuo metu kontroliuoja tik 63,4 proc. šalies teritorijos.
Pirmadienį Vašingtonas pranešė nusprendęs įslaptinti duomenis apie konflikte žuvusius ir sužeistus Afganistano saugumo pareigūnus, o šį kontroversišką žingsnį sukritikavo JAV vyriausybės Specialusis generalinis inspektorius Afganistano atstatymui Johnas Sopko, kuris teigia, kad tai apsunkins galimybes sekti JAV finansuojamų Afganistano pajėgų progresą.
Kaip mes į tai įsivėlėme?
JAV pirmą kartą į Afganistaną įsiveržė 2001 m. spalio 7 d., kai prezidento Busho administracija apkaltino tuometinę šalies Talibano vyriausybę slapstant „Al Qaeda“ lyderį Osamą Bin Ladeną, rugsėjo 11-osios atakų organizatorių.
Talibanas pasiūlė perduoti Bin Ladeną teismui, bet tik į trečiąją šalį, o ne tiesiai Jungtinėms Valstijoms. Vašingtonas tokio pasiūlymo nepriėmė ir pradėjo oro ir žemės atakas, prie kurių neilgai trukus prisijungė JAV sąjungininkės. Nors „Al Qaeda“ buvo greitai išstumta iš Afganistano, o Talibano vyriausybė nušalinta, karas tęsėsi.
„Dėmesys buvo perkeltas iš Afganistano į Iraką – tai buvo milžiniška strateginė klaida, – CNN teigia Rodgeris Shanahanas, Sidnėjaus Lowy instituto Vakarų Azijos programos mokslinis bendradarbis. – Negali vienu metu kariauti dviejuose karuose tokiomis sudėtingomis sąlygomis.“
Kai prezidentas Obama tapo prezidentu 2009-aisiais, Talibanas jau buvo persigrupavęs. Naujasis šalies vadovas pasiuntė papildomas pajėgas į šalį – vienu metu jų čia buvo net iki 100 000 – bet kai 2011-ųjų pabaigoje tos pajėgos buvo pradėtos atitraukti, Talibanas, nors ir netekęs daug kovotojų, liko nenugalėtas, ir vėl pradėjo stiprėti.
Dabar Afganistane yra likę mažiau kaip 10 000 JAV karių, kurių dauguma apmoko afganus, o karas tęsiasi jau 16 metus iš eilės, be jokios šviesos tunelio gale.
„Talibanas šiandien kontroliuoja daugiau žemės šalyje nei 2002-aisiais, kai JAV nuvertė džihadistus“, - balandį rašė Billas Roggio, „Long War Journal“ redaktorius.
Ką darys prezidentas Trumpas?
Nuo konflikto pradžios 2001 m. Jungtinės Valstijos išleido per $800 mlrd. tiesioginių išlaidų karui Afganistane. Pridėjus susijusias išlaidas, tokias kaip karo veteranų slauga, ši suma lengvai viršija $1 trln. Gyvybių kaina taip pat buvo aukšta. Daugiau kaip 2 200 JAV karių žuvo Afganistane, kaip ir dar tūkstančiai sąjungininkų karių. Konflikte žuvo ir dešimtys tūkstančių Afganistano civilių ir kariškių. Akivaizdu, kad JAV privalo kažko imtis.
Atėjus į valdžią prezidentui Trumpui, Kabule buvo jaučiamas optimizmas, sako Hameedas Hakimi, „Chatham House“ Azijos programos mokslinis bendradarbis.
„Jie tikisi, kad jis viską darys kitaip nei Obama. Afganistane vyravo nuomonė, kad Obama yra pernelyg atsargus, pernelyg lėtas“, - sako jis.
Vis dėlto, naujas prezidentas nebūtinai reiškia naujus sprendimus. Shanahano teigimu, nugalėti sukilėlius vien tik karine jėga bus nepaprastai sudėtinga.
„Jie turi savo saugumo zonų, kuriose gali pradingti ir vėl atsirasti, todėl sunaikinti Talibaną yra praktiškai neįmanoma“, - sako jis, pridurdamas: „Talibanas gali kirsti sieną į kaimyninį Pakistaną ir išlaukti bet kurią ataką.“
Michaelas Kugelmanas, Woodrow Wilsono centro Azijos programos vicedirektorius Pietų Azijai, sutinka, kad Trumpo pasirinkimai yra labai riboti: „Tai yra akivaizdu – Afganistane nėra jokių gerų variantų.“
Trumpas negali tikėtis „laimėti“, sako jis: „Geriausia, ko mes galime tikėtis, tai kokių nors derybų užbaigti karui, bet sunku įsivaizduoti, kad JAV ir Afganistanas norėtų pasikviesti Talibaną prie derybų stalo. O Talibanas laimi triuškinančias pergales mūšio lauke. Kam jiems pasiduoti?“