![web-11-2-e1506522776611](/uploads/2017/09/web-11-2-e1506522776611.jpg)
400 tūkstančių rohinjų, kurie šimtmečius gyveno Mianmare, buvo priversti palikti savo namus ir sprukti į Bangladešą. Čia jie gyvena apgailėtinomis sąlygomis ir yra beveik pamiršti didžiųjų pasaulio galių.
Kas jais pasirūpins? Kas užtikrins jų kultūros, tikėjimo ir egzistencijos ateitį?
Šie klausimai turėtų kamuoti visus krikščionis, ypač gyvenančius Vakaruose, nes tik jie gali prašyti, kad jų vyriausybė į jėgą atsakytų jėga ir tokiu būdu nutrauktų tai, ką JT vyriausiasis žmogaus teisių komisaras Zeidas Ra‘adas al-Husseinas pavadino „vadovėliniu etniniu naikinimu.“
Toks buvo JAV atsakas, kai 2014 metų vasarą ISIS beveik išnaikino visą jazidų bendruomenę. Prireikė beveik dviejų metų, kad JAV ISIS nusikaltimus prieš krikščionis, jazidus ir kitas mažumas įvardintų genocidu. Tačiau dar iki šiol tūkstančiai žmonių laukia praktiškų tokio pasmerkimo rezultatų. Jie laukia kol atsiras lėšų atstatyti sunaikintas bendruomenes, atgaivinti žlugusią ekonomiką ir apsaugoti bendruomenę nuo kitų pavojų.
Šiuo metu krikščionys yra ypatingai persekiojami Irake, Sirijoje ir dar dešimtyse kitų pasaulio vietų. Jų likimas beveik nieko nesiskiria nuo rohinjų.
„Realybė yra daug blogesnė, negu galima būtų pagalvoti pamačius nuotraukas. Niekada nemačiau labiau sugniuždytos grupės,“ – komentavo „Human Rights Watch“ organizacijos atstovas.
Lai krikščionys stovi petis į petį su musulmonais prieš Mianmaro budistų režimą, kuris spjauna į nekaltos ir trapios populiacijos žmogiškąsias teises. Rohinjai kenčia tik dėl to, kad jų tikėjimas skiriasi nuo budistų, kurie yra pasišventę „išvalyti“ savo tautą. Tai nieko nesiskiria nuo džihadistų atliekamų skerdynių.
Viso pasaulio krikščionys privalo susiburti ir apginti rohinjus, reikalauti, kad būtų gerbiamas jų žmogiškumas ir religinės teisės. Privalu kuo greičiau numalšinti smurtą Mianmare bei pabėgėliams skirti taip reikalingą humanitarinę pagalbą.
Krikščionys, rohinjai, žydai, jazidai ir dar daug kitų mažumų gyvena nuolatinėje kančioje. Jeigu nesugebėsime padėti savo kenčiantiems broliams ir seserims, pasielgsime nedorai.