![chicago-2a3](/uploads/2014/09/chicago-2a3-1140_400.jpg)
BP naftos išsiliejimas į Mičigano ežerą, įvykęs kiek anksčiau šiais metais, buvo „įspėjamasis šūvis“, paskatinęs Ilinojaus valdžią apsvarstyti būsimų pramoninių avarijų tikimybę ir grėsmes geriamo vandens atsargoms.
Bent jau taip yra teigiama Ilinojaus aplinkosaugos agentūros (EPA) darbuotojo elektroniniame laiške jo kolegoms, išsiųstame netrukus po kovo 25-osios naftos išsiliejimo. Šiame laiške jis perspėja kolegas, kad komunikacija ir veiksmų koordinacija po šios avarijos šiaurės vakarų Indianoje buvo nepakankamai geros.
Kaip paaiškėjo, JAV ir Indianos specialistai, kurie po išsiliejimo vyko į avarijos vietą, nesusisiekė su atsakingais asmenimis Ilinojuje, kad patvirtintų, jog vandenį vartoti yra saugu. Jei avarijos padariniai būtų buvę didesni, asmenys atsakingi už gyventojų geriamo vandens apsaugojimą būtų pavėlavę užkirsti kelią geriamo vandens atsargų užteršimui, rašoma kovo 28-osios laiške, perimtame nevyriausybinės organizacijos Better Government Association.
„Mes išvengėme kulkos, nes į šią avariją nebuvo pažiūrėta iš geriamo vandens programos perspektyvos“, - laiške EPA kolegoms rašė vandens tiekimo vadovas Dave’as McMillanas.
McMillanas situaciją apibūdino kaip komunikacijos tarp skirtingų vyriausybės agentūrų, tame tarpe Indianos aplinkosaugininkų ir JAV Aplinkosaugos agentūros, problemas. Abi atsakingos agentūros neinformavo svarbių Ilinojaus pareigūnų, ar teršalai papuolė į geriamą valstijos gyventojų vandenį. Galiausiai būtent vietos asmenys, atsakingi už Čikagos ir kitas vandens sistemas, atliko reikiamus tyrimus ir nustatė, kad šis nėra užterštas.
Maždaug 1 600 galonų naftos netyčia buvo išlieti į Mičigano ežerą iš BP naftos perdirbimo fabriko, esančio ežero pakrantėje Vaitinge, Indianoje. Kol kas neaišku, ar išsiliejimas įvyko dėl techninių problemų, žmogaus klaidos ar kokių nors kitų priežasčių.
McMillanas, kurio darbas yra prižiūrėti vandens gyventojams tiekimą, žurnalistams patvirtino savo nuogąstavimus, kad į avariją nebuvo tinkamai ir laiku sureaguota. Jis tikina, kad greita ir nepriekaištinga komunikacija yra būtinas aspektas užkertant kelią galimai nelaimei.
„Būtent šiuo atveju, manau, kad atradome plyšį mūsų šarvuose - tai vandens atsargų kontrolė ir papildoma kontrolė ypatingais atvejais, - rašė McMillanas savo kovo mėnesio elektroniniame laiške kolegoms Ilinojuje. - Kaip jau esame daug kartų aptarę, kalbant apie vandens sistemų saugumą, toks neapdairumas yra neatleistinas.“
„Paklauskite Vakarų Virdžinijos!“ - pridūrė jis, turėdamas galvoje šiųmetinį chemikalų išsiliejimą, kuris užteršė geriamą vandenį 300 tūkst. žmonių.
Indianos aplinkosaugininkai neigė McMillano kaltinimus komunikacijos problemomis. Indianos aplinkosaugos reagavimo į ekstremalias situacijas skyriaus vadovas Maxas Michaelas savo elektroniniame laiške Indianos kolegos ir McMillanui rašė:
„Jei išsiliejimas būtų buvęs didesnio masto, tokio, kuris keltų grėsmę Ilinojaus geriamo vandens atsargoms, aš esu praktiškai garantuotas, kad nedelsiant būtų informuoti atsakingi asmenys.“
Žurnalistų kalbinami BP atstovai situaciją komentuoti atsisakė.
BGA McMillano ir Michaelo elektroninius laiškus gavo iš anoniminiu norėjusio likti šaltinio, o laiškų autentiškumą patvirtino abi agentūros.
„Jei būtų buvusi nors menkiausia tikimybė, kad nafta galėjo pasiekti Ilinojaus geriamo vandens atsargas, mes būtinai būtume jiems pranešę“, - sakė Indianos aplinkosaugos reikalų departamento atstovas Sun-Times žurnalistams. Jis pridūrė, kad išsiliejimui išplisti neleido sausumos link pučiantys vėjai ir vandens sąlygos.
McMillanas savo kovo mėnesio elektroniniame laiške rašė, kad „ypatingai prastai savo viduje komunikavo“ JAV aplinkosaugos departamentas. JAV EPA atsisakė komentuoti šią kritiką.
Pirmiausia į nelaimės vietą po naftos išsiliejimo Vaitinge atvyko JAV EPA ir Pakrantės sargyba. Tuo metu abi agentūros sakė, kad BP už šią avariją gali grėsti bauda. Pakrantės sargyba svarsto kompanijai pateikti $10 tūkst. dydžio baudą, sakė agentūros atstovas.
Ši suma tesudaro ketvirtadalį maksimalios baudos, leidžiamos skirti už tokio tipo avariją, žurnalistams sakė Pakrantės sargybos pareigūnai. Agentūros atstovas negalėjo paaiškinti, kodėl yra svarstoma būtent tokio dydžio bauda, tačiau perspėjo, kad dar niekas nėra nuspręsta, o minėtoji suma tėra „rekomenduojama“. Jis taip pat pasakė, kad įvykio tyrimas dar nebaigtas.