![web-27](/uploads/2016/12/web-27-1140_400.jpg)
Miriam de Franca Araujo jau ištisus metus trečiadieniais ir penktadieniais daro tą patį – keliasi dar auštant, apgobia savo sūnelį Lucą stora antklode ir baltu „Volkswagen“ autobusiuku važiuoja į už trijų valandų kelio esančią ligoninę.
Lucas gimė 2015 rugsėjį su maža, pakitusios formos galva. Jam buvo nustatyta mikrocefalija, apsigimimas, kuris tuo metu buvo labai retas. Tačiau ateinančiais mėnesiai vargingų Brazilijos šiaurės rytų regionų daktarai pastebėjo smarkiai padidėjusių mikrocefalijos atvejų skaičių. Jis buvo susietas su uodų pernešamu Zikos virusu, kuris taip pat nesenai tapo didele problema šalyje.
„Niekas nežinojo, kas yra Zika. Niekas nežinojo net tokio žodžio,“ – teigė Araujo.
Ji buvo pirmoje motinų grupėje, kuri pateko į naują ligoninės mikrocefalijos skyrių, kuriame daktarai ir terapeutai rūpinasi vaikais, gimusiais su Zikos viruso sukeltais apsigimimais.
Mikrocefalijos skyrius tapo solidarumo vieta, jame daugiau nei šimtas motinų, kurių daugelis yra neturtingos, padeda viena kitai, dalinasi idėjomis ir diskutuoja, kaip galėtų padėti savo vaikams.
„Kartu su daktarais ir seselėmis sudarėme šeimą. Mes išgirdome viena kitos istorijas ir atradome vietą, kurioje galime nusiraminti,“ – pasakoja Araujo.
Neseniai sėdėdamos laukiamajame motinos diskutavo apie jas kamuojančius sunkumus. Araujo patirtis yra tipiška – jos sūnus yra vienintelis kūdikis mažame miestelyje sergantis mikrocefalija, todėl neigiamas išankstinis kaimynų nusistatymas yra dažna tema.
„Kartais jiems net nereikia nieko sakyti, užtenka tik pamatyti, kaip jie į mus žiūri,“ – teigė Adriana Ferreira Alves.
Tik viena iš šešių šeimų gyvena Kampina Grandėje, kitoms kelionė iki miesto trunka iki keturių valandų. Transportas išlieka didele problema, kadangi savivaldybių suteikiami autobusai dažnai vėluoja arba būna atšaukiami. Taip pat nerimą kelia ir pašalpos bei medicinos paslaugų kainos. Neseniai su šeimomis pradėjo susitikinėti advokatas, kad išsiaiškintų ar jos gauna būtinas vyriausybės teikiamas paslaugas. Tačiau, daugumai iš jų vis tiek labai sudėtinga sudurti galą su galu ir sumokėti už paprasčiausius dalykus kaip kūdikių maistelis ar vystyklai. Viena motina netgi norėjo parduoti savo mobilųjį telefoną, kad susimokėtų už akinius skirtus jos vaikui.
„Niekada nepagalvojau, kad ji gali tokia gimti. Iš pradžių kaltinau save, maniau, kad padariau kažką negero. Daug verkiau ir susirgau depresija,“ – teigė Ferreira Alves, kuri Zikos virusu užsikrėtė, kai jau buvo tris mėnesius nėščia.
Psichologė Jacqueline Loureiro veda grupinės terapijos sesijas, kuriose stengiamasi motinoms padėti įveikti įvairias emocines problemas.
„Kiekviena nėščioji įsivaizduoja, koks gims jos kūdikis, o kai aptinkamas apsigimimas ši fantazija sudūžta į šipulius. Šioms moterims reikia patirti šio idealaus vaiko gedulą, kad galėtų priimti tokį, koks jis yra realybėje,“ – teigė ji.
Adriana Melo, embriono raidos specialistė, pirmoji pastebėjo ryšį tarp kūdikių apsigimimų bei Zikos viruso. Šiuo metu ji keliauja po visą Braziliją ir užsienio valstybes pristatinėdama tyrimų duomenis ir prašydama papildomo finansavimo.
„Ši pirma motinų karta nežinojo apie uodus ir pasauliui suteikė visus atsakymus. Jos suteikė tyrimams savo amniotinio skysčio, kūdikių kraujo bei leido atlikti visus kitus prašytus tyrimus,“ – teigė Adriana Melo.
Ji ir kiti daktarai renka lėšas naujos klinikos, kurioje bus prižiūrimi Zikos virusu užsikrėtę vaikai bei atliekami įvairūs tyrimai, atidarymui.
Joelma dos Santos praėjusį mėnesį pagimdė dukrytę. Ji buvo užsikrėtusi Zikos virusu nėštumo metus ir nors kūdikio galvos išmatavimai ir buvo normalūs, nerimą keliančios rentgeno nuotraukos parodė, kad kūdikį reiks tirti atidžiau. Tai pavyzdys to, ko bijo Melo – kad kūdikiai iš pažiūros atrodys normalūs, tačiau laikui bėgant pasireikš Zikos viruso sukelti simptomai. Ji tikisi, kad pastačius naują kliniką daktarai galės vaikus prižiūrėti bent trejus metus.
Dos Santos ir jos vyras Jose neslėpė džiaugsmo, kad jų kūdikis gimė nesirgdamas mikrocefalija, Jose teigė: „Aš taip bijojau. Auginti dukrą sergančią mikrocefalija yra labai sunku, ačiū Dievui, kad paskutinės nuotraukos atrodė normaliai.“
Sugrįžusi namo Araujo pradeda ruoštis kitos dienos kelionei atgal į Kampina Grandę. Ten jos lauks kasmėnesinis susitikimas su ausų, nosies ir gerklės daktaru.
„Man labiausiai rūpi jo sveikata. Mane pradžiugina kiekvienas kartas, kai jis man nusišypso ar atsako,“ – teigė ji.
Kol Araujo su savo motina gamino vakarienę, jos tėvas Eluizo sėdėjo verandoje sūpuodamas Lucą ant savo rankų. Jis pasakojo apie ištrauką iš Biblijos, kurioje rašoma, kaip drakonas užpuola moterį laikančią naujagimį.
„Pagalvojau, Dieve, tas drakonas turėjo būti milžiniškas. Tačiau, kaip jau dažnai būna su dvasiškais reikalais, drakonas, kuris puolė mus buvo mažytis uodas,“ – kalbėjo senelis.
Jis apibūdino, kaip istorijos pabaigoje Žemė išgelbėjo moterį su vaiku nuo drakono.
„Kas žino. Mes visada ieškome naujų atradimų. Visas pasaulis jau nusprendė, kad kovos su šiuo „drakonu“,“ – teigė jis žiūrėdamas į Lucą.