![web 2](/uploads/2018/06/web 2(2).jpg)
Europos Sąjungos šalys patvirtino daugybę tarifų, skirtų Jungtinių Valstijų prekėms, tokioms kaip viskis ir motociklai. Tai - atsakas į JAV prezidento Donaldo Trampo įvestus tarifus Europos metalams.
Europos žingsnis toliau kursto transatlantinį prekybos karą, praėjus vos kelioms dienoms po nesėkmingo G7 susitikimo Kanadoje, kai D.Trampas (Donald Trump) kritikavo sąjungininkes ir atsisakė pritarti bendram pareiškimui.
Europos atsakomųjų priemonių vertė sudaro 2,8 mlrd. eurų (3,3 mlrd. JAV dolerių) Amerikos importo. JAV įvedė tarifus Europos plieno ir aliuminio eksportui, atitinkamai 25 proc. ir 10 proc.
2017 metais ES iš JAV importavo 415 mln. eurų vertės prekių. Taip pat - 150 mln. eurų vertės viskio be „burbono“ ženklo. Dabar tarp tikslinių maisto produktų atsidūrė spanguolės, spanguolių ir apelsinų sultys, cukrinių kukurūzų ir žemės riešutų sviestas.
JAV prezidentas D.Trampas jau patvirtino tarifus ir 50 mlrd. JAV dolerių vertės Kinijos produktams. Vakar Kinija pažadėjo imtis atsakomųjų priemonių.
„Jeigu Jungtinės Valstijos priims vienašališkas protekcionizmo priemones ir pakenks Kinijos interesams, mes imsimės reikalingų atsakomųjų veiksmų, kad ryžtingai apsaugotume savo teises“, - sakė Kinijos užsienio reikalų ministerijos atstovas spaudai. „Visi šalių tarpusavio prekybos susitarimai neįsigalios, jeigu Jungtinės Valstijos įves minėtus tarifus“, - pridūrė jis.
Šiuo metu transatlantiniai ryšiai yra sudėtingi. Tai susiję su tarifais, Paryžiaus klimato susitarimu, Irano branduoline programa ir naująja JAV ambasada Jeruzalėje.
Situaciją komentuoja Nepriklausomybės Atkūrimo Akto signataras, saugumo politikos ekspertas Audrius BUTKEVIČIUS:
- Reikia suprasti, kad šio muitų karo kontekstas, žinoma, yra ne skaičiai. Kontekstas yra sąlygos sudaryti euroatlantinę prekybinę erdvę pagal tam tikrus tiek JAV, tiek Europą tenkinančius reikalavimus. Jungtinės Amerikos Valstijos ir Europos Sąjunga yra partnerės ir sąjungininkės saugumo srityje, tačiau ekonominėje, prekybinėje plotmėje - konkurentės. Ar ekonomika lems euroatlantinės erdvės funkcionavimą, ar politika? Jeigu lems politika, suformuotas darinys stipriai kontroliuos Kinijos veržimąsi į šią rinką, bus „statomi į vietą“ Rusijos interesai, ką jau kalbėti apie šiek tiek mažesnius konkurentus, pavyzdžiui, Indiją. Jeigu lems ekonominiai interesai, skaldymasis tik gilės. Bus tam tikra konkurencija tarp pakrantės valstybių, Jungtinių Valstijų ir Anglijos, kalbant geopolitiniais terminais, ir kontinentinių valstybių - Vokietijos, kuri Europos Sąjungos rinką laiko savo teritorija. Viršų paėmus ekonominiams interesams galima prognozuoti Rusijos ir Vokietijos suartėjimą. Ir Kinijos konfrontaciją prieš Didžiąją Britaniją ir JAV.
JAV ir ES ekonominis karas turės įtakos saugumo politikai. Šiandienė NATO jau nebėra ta NATO, kuri buvo prieš 28 metus ir, žinoma, nėra ta NATO, kuri buvo netgi prieš 5 metus. NATO susiskaldymas tampa akivaizdus, vien ko verta problema su Turkija, kuri yra aktyvi NATO narė. Galime įžvelgti politines problemas, kurios atsiranda su tokiomis NATO narėmis kaip Vengrija, Austrija, kurios nelabai laikosi bendrų susitarimų, nes savo nacionalinius, ekonominius interesus kelia aukščiau saugumo politikos interesų.
Ekonominis skaldymasis kelia rimtą grėsmę saugumo politikos architektūrai, kuri buvo nustatyta Europoje. Naujas ES saugumo politikos darinys yra greito reagavimo pajėgos. Jų atsiradimas labai tampriai susijęs su mūsų aptartais ekonominiais susitarimais.
Drįsčiau prognozuoti, kad pagal stebimus kainų pokyčius didelės įtakos Lietuva nepajaus. Visai kitaip būtų, jeigu politinių mechanizmų pagrindu susiformuotų euroatlantinė erdvė, kuri galėtų riboti Indokinijos prekių patekimą į šią aplinką. Tai iš esmės keistų prekių kainas.